Prosessrapport

= PROSESSRAPPORT GRUPPE 4  =

**1.1. EiT, landsbyens tema og gruppens prosjektoppgave**
== Eksperter i Team er et tverrfaglig emne på 7,5 studiepoeng som er obligatorisk ved alle mastergrads- og profesjonsstudier ved NTNU. Sentralt i læringsmålene står det at studentens fagkompetanse skal nyttes i et tverrfaglig prosjekt for å øke samarbeidsevnene til den enkelte student (Eksperter i Team 2011). Landsbyen vår heter «samarbeid og kommunikasjon i distribuerte organisasjoner» og gruppa består av fem studenter fra henholdsvis medisin, psykologi, nordisk, statsvitenskap og rådgivning. Problemformuleringen til prosjektrapporten vår er «Hvordan påvirker samarbeid og kommunikasjon mellom de ulike aktørene i Rissa kommune helsetilbudet til mindreårige asylsøkere?». Problemformuleringen er valgt med utgangspunkt i at alle gruppemedlemmene skulle kunne bidra med sin bakgrunnskunnskap. ==

**1.2 Intern kommunikasjon** ** I vår gruppe har fokuset på kommunikasjon hele tiden vært en viktig del av samarbeidet. Vi er opptatt av **** hvordan vi henvender oss til hverandre, er bevisste på at noe kan oppleves og forstås svært forskjellig **** fra person til person, og ikke minst at det er viktig å lytte mens noen andre formidler sitt budskap. **** Første dag i prosjektarbeidet fikk gruppen i oppgave å utarbeide en samarbeidskontrakt. **** Samarbeidskontrakten ble vår første prøvelse i å samarbeide om et felles produkt. Det var på noe **** måter utfordrende å tenke på hva som burde inkluderes i en samarbeidskontrakt før vi var blitt kjent **** med hverandre og prosjektet i seg selv. Likevel så det ut til at vi enkelt og greit klarte å formulere våre **** ønskelige retningslinjer, noe som ga oss en indikasjon på hvordan vi fungerte sammen i gruppen. ** Grunnlaget for denne prosessrapporten er gruppeloggen som vi har skrevet hver dag. Denne er igjen basert på hvert gruppemedlems daglige personlige logg. På grunn av landsbyens tema ble vi oppfordret til å benytte oss av sosiale medier som for eksempel wiki for å skrive gruppe(b)logg. I gruppebloggen ønsket vå å vektlegge refleksjon omkring hvordan dagens hendelser har påvirket gruppedynamikken. Vi har opplevd at det kan være utfordrende å skrive dagens gruppelogg når dagens hendelser fremdeles er friskt i minne. Før man opplever å ha avstand til dagens hendelser og fordi man er en del av selve gruppeprosessen kan det også være vanskelig å se enkelte aspekter ved hendelsene. I vår gruppe har vi avgjort at ansvaret for å skrive dagens gruppelogg som blogg ved hjelp av wiki skal gå på rundgang. Wiki gjør det enkelt for alle gruppemedlemmene å redigere og kommentere der det er behov. Dette medfører at alle gruppemedlemmene gis muligheten til å være delaktig i den daglige loggskrivingen. På den måten kan den ansvarlige loggskriver samtidig avlastes ved hjelp av utfyllende kommentarer og korrigeringer. Dokumentbehandling og deling av filer har foregått ved hjelp av fildelingsprogrammet Dropbox. På denne måten har vi sørget for kontinuitet i arbeidet, samtidig som hver enkelt gis tilgang til de andre gruppemedlemmenes dokumenter. Dette gir oss en mulighet til å holde oss oppdatert og ha et overordnet inntrykk av gruppens prosjekt. I forhold til gruppeprosess har bloggen og de daglige morgen- og ettermiddagsmøtene vært mest sentrale for gruppens utvikling. Her gis den enkelte rom til å komme på banen med sine meninger og ønsker, samt en oppdatering i forhold til prosjektarbeidet.

**1.3 Om prosessrapporten, struktur for denne** 1.3 Denne prosessrapporten er et refleksjonsskriv om hvordan gruppa har utviklet seg, og den tar for seg hvilke situasjoner som har bidratt til dette. Vi har valgt å beskrive, kommentere og reflektere rundt tre situasjoner som har oppstått i gruppa vår og påvirket gruppeprosessen, i stedet for å fortelle om hva som har skjedd fra dag til dag. Noen dager har vi nemlig hatt gode diskusjoner og utviklet oss som gruppe, mens vi andre dager har vært mer selvdrevne og jobbet selvstendig. Den første uka var det dessuten flere dager hvor vi deltok på forelesninger og ikke hadde tid sammen i gruppa. De tre situasjonene som vil bli særlig drøftet er en diskusjon om problemformuleringen til prosjektrapporten, valg og bytte av gruppeleder og erfaringer fra fasiliteringsoppgaven «sabotøren». Prosessrapporten er delt inn i tre kronologiske deler hvor vi først tar for oss oppstartsfasen, hvor vi presenterer oss selv og hver enkelts forventninger til gruppa og prosjektet etterfulgt av de to første situasjonene i gruppa. Deretter presenterer vi gruppa underveis, hvor vi inkluderer den tredje situasjonen, resultatene og hva vi har lært av SPGR, en elekstronisk kartlegging av person- og grupperelasjoner, og utbyttet av fasiliteringen fra læringsassistentene. I den siste delen presenteres enkeltmedlemmenes og gruppas erfaringer og lærdommer fra dette samarbeidet.

2. Oppstart (6 s)
**2.1 Om oss og våre forventninger til EiT og gruppa (1,5 s)** I dette delkapittelet presenteres gruppens medlemmer og våre forventninger til EiT.

Camilla er en utålmodig pådriver. Hun er flink til å få oss på sporet når vi prater litt for lenge om irrelevante tema. Hun gir mye av seg selv, er positiv og oppmerksom. Man trenger ikke lure på hva Camilla mener om en sak, for hun har allerede ytret sin mening. Andre uka ble hun valgt som ny leder, fordi utålmodigheten hennes og den naturlige autoriteten var egenskaper som kunne komme oss til gode for å få fremgang i prosjektet. Camilla studerer rådgivning, noe som først og fremst blir røpet gjennom gjennomtenkte analyser av situasjoner knyttet til gruppedynamikken. Forventninger:// Seriøs innsats med rom for latter og smil! // Jeg visste lite om hva jeg bega meg ut på den første Eit-dagen, og hadde derfor ikke helt klart for meg hvilke forventninger jeg hadde. I følge min personlige logg 10. januar, hadde jeg først og fremst forventninger om å møte interessante, samarbeidsvillige mennesker. Jeg var positivt innstilt på å møte gruppens deltagere med et åpent sinn, og forventet en seriøs landsbyleder. Samtidig ønsket jeg å utvikle min faglige kompetanse (for definisjon av faglig kompetanse se punkt 2.2.), å være delaktig i en gruppes utviklingsprosess og bli kjent med gruppens problemløsningsstrategier. Rune er gruppas morroklump. Han har alltid en sarkastisk eller morsom kommentar på lager som løser opp stemningen i gruppa. Det er også godt for jentene å ha en gutt i gruppa for å avbalansere jenteandelen. Rune studerer statsvitenskap og er den datakunnige som legger til rette for god kommunikasjon gjennom verdensveven, finner kilder der ingen andre hadde tenkt på å søke etter dem og veileder oss andre til å bli litt bedre kjent med internett. Forventninger: Jeg hadde en rekke forventninger til dette emnet før vi startet arbeidet. Gjennom et tverrfaglig teamarbeid forventet jeg å kunne utvikle mine samarbeidserfaringer, få innsikt i hvordan andre fagretninger arbeider og hvilken kunnskap de besitter. Jeg forventet også å bidra til min gruppe med kunnskap og innsikt som jeg har opparbeidet meg gjennom studiet mitt. I forhold til landsbyens tema forventet jeg å lære om hvordan distribuerte organisasjoner takler globale utfordringer knyttet til samarbeid og kommunikasjon.

Silje J er lun og dyktig. Hun er bindeleddet vårt til alle informantene til prosjektrapporten, da hun har tatt på seg å gjennomføre de fleste telefonintervjuene. Hun har dermed spart noen av oss andre fra å utfordre oss selv på å ringe ukjente mennesker for å be om deres tid. Silje har vært læringsassistent i EiT tidligere og har derfor kunnskap om hva som forventes av oss, hvordan vi selv kan gjennomføre aksjoner og har til tider et klargjørende utenfra-og-inn blikk på gruppeprosesser. Sistnevnte punkt er kanskje også knyttet til at hun studerer psykologi. Forventniger: Første dagen var jeg veldig spent på hva jeg hadde i møte. Jeg håpet på å møte en landsbyleder som var engasjert og positiv til faget og landsbymedlemmer som delte litt av dette. Ville IKKE være på gruppe med mennesker som var negative til EiT, den kampen ønsket jeg ikke å kjempe. Mine forventninger til faget: - Møte nye mennesker fra andre studieretninger: få nye impulser - Positive og negative aspekter ved gruppesamarbeid - Betyr en ny dag nye muligheter?  Janne er arbeidshesten som har opparbeidet seg en strukturert og effektiv studieteknikk gjennom flere år på medisin. Dette kommer oss til gode ved høy produksjon av tekst til prosjektrapporten. Hun har mange idéer som er nøye gjennomtenkt og klare til å tas i bruk. Samtidig er det viktig for henne at forslagene hennes blir diskutert og vurdert av samtlige gruppemedlemmer og ikke bare godtatt. Janne er effektiv og målrettet, men også svært oppmerksom og interessert i hver enkelt. Forventninger: Ordlyden på medisinstudiet om Eksperter i team går i at ”så lenge jeg består, er allting vel.” Men samarbeid fra 8-16 i flere uker er intensivt, og å sitte der all den tiden og halvhjertet jobbe med et prosjekt som jeg ikke føler gir noe tilbake, fristet ikke mye. Heller ikke fristet det å skulle sitte der tilbakelent og risikere å ødelegge for ei gruppe med andre studenter, som kanskje syntes resultatet var viktigere enn det jeg gjorde. Derfor var jeg i første uke veldig opphengt i at ”vi må finne en problemstilling som // alle // føler de kan engasjere seg mest mulig i!” Jeg gledet meg også til å møte studenter fra andre studieretninger, og håpet at vi også skulle finne en problemstilling der alle både kunne og ønsket å bidra like mye. I tillegg hadde jeg et lite håp om at vi skulle klare å være svært så effektive, for dermed å styre unna det berømte skippertaket jeg så for meg ellers ville komme mot slutten. Enkelte forventninger justeres litt underveis. Imidlertid er det noen forventninger som er viktigere enn andre; jeg håpet på å få ei hyggelig gruppe, og det fikk jeg så absolutt. Silje B er den på gruppen som har best kunnskap til språk, noe hun har opparbeidet seg gjennom nordiskstudiet. Hun er derfor en viktig brikke i retting av tekst til rapportene. Hun er organisatorisk, noe som kommer godt frem ved at hun tar ansvar for oppgavens struktur og form. De andre medlemmene i gruppen ser derfor klart hvilke oppgaver som må gjøres og hvordan de kan bidra. Forventninger: I utgangspunktet gruet jeg meg litt til EiT fordi jeg har dårlige erfaringer med gruppearbeid og fordi de fleste jeg har snakket med som har tatt faget før ikke har likt det. Etter første landsbydag, da vi møtte en engasjert landsbyleder og de andre studentene var positive, ble jeg selv mer forhåpningsfull til prosjektet. Det viste seg at gruppa jeg havnet på satte seg høye mål, var engasjerte og positive. Da var det ingen sak for meg å kaste meg på. Forventningene var altså i utgangspunktet svært lave, og overraskelsen stor da jeg skjønte at jeg både kunne lære mye selv og få en positiv opplevelse av EiT.

**2.2 Situasjon 1: Fredagsdiskusjon** 2.2.1 Hvordan vi kom frem til problemformulering Problemformuleringen ble hovedsakelig utarbeidet av ett enkelt gruppemedlem, Janne. Hun lå antagelig foran oss andre i modningsprosessen, både i forhold til gruppen og landsbyens tema, og presenterte et gjennomtenkt forslag til problemformulering allerede onsdag 12.01.11, andre landsbydag. Gruppens øvrige medlemmer hadde ikke like tydelige problemformuleringer, og heller lite å utsette på Jannes forslag. Hun hadde sørget for at alle de ulike fagdisiplinene vi representerer ble godt innlemmet i problemformuleringen. Det var hverken entusiastisk applaus eller mobilisering av motstand da problemstillingen ble presentert. Dette kan skyldes at de øvrige gruppemedlemmene trengte mer tid til etablering av gruppen og å modnes i forhold til prosjektet i sin helhet. Janne stilte mange spørsmål og forsøkte så godt hun kunne å invitere til diskusjon omkring formuleringen, men fikk relativt beskjedne tilbakemeldinger. Det kunne se ut til at de fleste i gruppen aksepterte og støttet hennes forslag. 2.2.2 Diskusjonen på fredag Fredag 14.01.11 forelå et behov for å konkretisere, oppklare og sjekke ut om alle var inneforstått med at vi jobbet for et // felles mål. // De siste dagene hadde vært preget av lav produktivitet og lite fremgang i forhold til prosjektet. Dagene inneholdt en del forelesninger og annet opplegg, og gruppen fikk mulighet til å utvikle seg på andre måter enn i konkret gruppearbeid. Opplevelsen av ineffektivitet kan skyldes mangel på oppriktighet i form av konfrontasjoner, som igjen kan skyldes uklare forventninger (*Endre Sjøvold). Konfrontasjon forstås her som ! Konfrontasjoner ses på som essensielt for effektiviteten til en gruppe (Sjøvold, årstall). Dette fordi man gjennom konfrontasjoner gir tydelige signaler om hvor man står, og slik kan det bli lettere for gruppens medlemmer å forholde seg til hverandre på et genuint grunnlag. Konfrontasjoner fører altså til at man viser sitt sanne jeg, og trenger ikke være negative. Tvert i mot bidrar konfrontasjoner i kontrollert form til økt oppriktighet i gruppen. Dersom ett gruppemedlem viser oppriktighet, kan andre gruppemedlemmer la seg inspirere til å utforske sine egne meninger og bli tryggere på eget ståsted. Slik vil effektiviteten i samarbeidet kunne øke. Fire av fem gruppemedlemmer var uklare på dette tidspunktet i prosessen. Dette kan tyde på at gruppens klima ikke tilrettela for konfrontasjoner, eller at den enkeltes modningsprosess krevde noe mer tid.

Etter nok en lite produktiv dag i forhold til selve prosjektarbeidet, tok Janne opp at hun følte det var hun som hadde mest tilhørighet til prosjektet og at hun savnet en diskusjon om dette og tilbakemelding fra de andre på hva de egentlig syntes om prosjektet. Hun oppfattet seg selv som pådriver og at hun fikk liten tilbakemelding. Gruppen hadde fått tid til å bli kjent med hverandre i ulike situasjoner og blitt tryggere på hverandre. Dette, kombinert med tidspress, hadde ført til at det var tilrettelagt for en mer åpen dialog innad i gruppen. Initiativet til åpenhet fra Janne førte til at samtlige gikk dypt inn i tematikken og fikk belyst det fra sitt ståsted. Vi diskuterte først og fremst hvordan vi likte problemformuleringen, og hvordan vi forsto denne. Videre drøftet vi hvordan vi hadde kommet frem til denne, og hva som var grunnen til at det ble slik at vi valgte ”Jannes problemformulering”. Silje B (sitat fra gruppeblogg, 14.01.11): // Fra onsdag til fredag // // har problemformuleringen utviklet seg fra å dreie seg om en kommunikasjonssituasjon mellom lege, tolk og asylmottaker til å bli et prosjekt om kommunikasjon og samhandling i helsetilbudet til asylmottakere i Rissa kommune. I tillegg til å inkludere alle faggreinene har vi også klart å fokusere på landsbyens tema. Vi fant også flere konkrete metoder å benytte for innhenting av datamaterialet og teori. //// Silje B mener altså ikke at vi har valgt Jannes problemformulering. Vi andre har også bidratt til å utvikle en passende tilnærming til prosjektet. //   2.2.3 Diskusjon om diskusjonen I freadagsdiskusjonen kom det frem at de enkelte gruppemedlemmene har ulike meninger og ulik forståelse av hvordan oppgaven bør løses, og kanskje enda viktigere, hvordan gruppeprosessen har fungert så langt. Miljøet som har utviklet seg i gruppen tilrettelegger for at de enkeltes meninger nå kommer tydeligere frem. Camilla tenker at timing er et essensielt aspekt ved gruppeprosesser. Timing, eller modning, påvirker hvordan det enkelte gruppemedlem, og derfor gruppen som helhet, fungerer til ulike tider (kilde). Janne mener at brainstormingen har vært lite produktiv, og hun savnet engasjement og flere innspill fra de andre gruppemedlemmene. Camilla mener derimot at flere gruppemedlemmer ikke var klare til å komme med konkrete innspill i forhold til brainstormingen. Den ulike forståelsen og uenigheten mellom Janne og Camilla kan tolkes som et eksempel på hvordan ulike fagbakgrunner kommer til syne. Hvordan vi er vant til å arbeide med prosjekter gjenspeiler forventninger og studievaner man har opparbeidet seg. Det kan ta tid før man føler seg komfortabel med en ny og annerledes måte å arbeide i grupper på, og ikke minst kan det ta tid før man føler seg kompetent og trygg på sin plass i en ny gruppe (kilde). Det sosiale aspektet ved gruppearbeidet ses på som betydningsfullt for utvikling av gode diskusjoner og fremdrift i gruppen. Når hvert enkelt gruppemedlem er komfortabelt med de andre gruppemedlemmene og prosjektet i seg selv, vil antagelig et bredere spekter av de ulike personlighetene komme til syne, noe som kan medføre mer fruktbare diskusjoner og derfor et mer produktivt samarbeid. Flere spørsmål som dukket opp under og etter diskusjonen dreide seg i stor grad om vi er en pliktoppfyllende og vennlig gruppe. Med dette menes en gruppe mennesker som er opptatt av å bli godt likt og derfor opptrer unaturlig høflig ovenfor hverandre. På denne måten skjules den enkeltes holdninger og tanker, slik at ingen får et reelt inntrykk av hvor man har hverandre. Dette påvirker som nevnt ikke bare den sosiale gruppedynamikken, men også gruppens effektivitet (Sjøvold). 2.2.4 Aksjon: forandring/progresjon i gruppa etter denne diskusjonen Målavklaring er essensielt for godt samarbeid (kilde) og det tok tid før vi mestret dette. I ettertid ser vi at dette kan ha vært en gjennomgående tendens i gruppen vår. Vi er flinke til å utføre de oppgaver som er konkretisert, og gruppen preges av selvstendig arbeid fra alle gruppemedlemmenes ståsted. Likevel kan den manglende fremgangen vi har opplevd skyldes dårlig målavklaring, som igjen kan være et resultat av at vi ikke har vært nok oppriktige med hverandre, og oss selv. (For min del var det vanskelig å si min mening når jeg ikke hadde den klart for meg selv en gang, Camilla.) Fredagsdiskusjonen ledet til en konkretisering av begrepet faglig kompetanse. Vi har alle forestillinger og antagelser om de ulike fagdisiplinene, og baserer våre forventninger og forslag til fremgangsmåter på disse forestillingene. I diskusjonen ble det tydeligere hva begrepet kompetanse kunne innebære. I tillegg til faglig bakgrunn og særegne arbeidsmetoder/studieteknikk, har vi alle personlig kompetanse, interesser og preferanser, som har bidratt til utvikling av relevant kompetanse. En tydeligere oppfatning av faglig kompetanse blant gruppemedlemmene kan ha bidratt til at det enkelte gruppemedlem følte seg mer kompetent og derfor mer motivert for å sette i gang med prosjektarbeidet. Etter diskusjonen var gruppen (alle? Skriv gjerne en setning om deg selv!) preget av lettelse. Vi hadde funnet en mer konkret fremgangsmåte og hadde en tilsynelatende felles forståelse for problemformuleringen og prosjektets ønskelige innhold. I tillegg følte vi at vi hadde blitt bedre kjent, noe som støtter teorien om at konfrontasjon er nøkkelen til effektivitet i gruppearbeid. **2.3 Situasjon 2: Ledersituasjonen i gruppen** 2.3.1 Leder I vår gruppe så det ut til at flere medlemmer var enige i at en gruppe trenger en leder. Camilla tenkte for eksempel at det var en trygghetsfaktor i og med at man ikke kjenner gruppemedlemmene. Rune har der i mot gjentatte ganger understreket at det ikke ser ut til å være behov for en leder i gruppen. En felles forståelse innad i gruppen er at en leder skal ha myndighet til å bryte igjennom ved behov, og eventuelt ta avgjørelser dersom ikke gruppen kommer til enighet. Ledelsesteori understreker behovet for en fleksibel og intensjonell leder (Leadership Agility,). Det er gjort relativt lite forskning på gruppemedlemmers rolle (Wheelan, 2009), noe som kan sies å understreke en allmenn oppfatning av at en leder er nødvendig for godt gruppearbeid. Utdannelse og kursing innenfor ledelse ser ut til å verdsettes høyt i vårt samfunn, men få stiller spørsmål ved hva det vil si å være et godt gruppemedlem. Sitatet ”only loosers need to learn how to be effective members” (Wheelan, 2009:53) kan være beskrivende for den dominerende oppfatningen vi i vår gruppe hadde av gruppefunksjon og ledelse (eller gjelder dette kun for Camilla som så på ledelse som nødvendig?). I ettertid ser vi at gruppen antagelig ville fungert godt uten en utnevnt leder. Dette skyldes, slik vi ser det, den gode gruppedynamikken som tilrettela for et bra samarbeid. Samtlige gruppemedlemmer evnet å tilpasse seg ulike situasjoner og møte utfordringer på en fleksibel måte, slik at det ikke oppsto store problemer eller alvorlige konflikter. Utfordringen vår var heller mangel på tilfredsstillende effektive fremgangsmåter, som kan være en følge av den hyggelige stemningen som preget gruppen, og det kan diskuteres om vi faktisk har // samarbeidet. //Å fungere sammen og trives sammen er ikke det samme som å samarbeide (henviser til definisjon av samarbeid i prosjektrapporten). 2.3.2 Lederbytte Silje B ble i følge samarbeidsavtalen vedtatt som gruppens leder på prøvetid frem til fredag 14. januar 2011. Gruppens avgjørelse ble gjort på bakgrunn av Silje Bs lederegenskaper som hun selv fortalte om, og som vi rakk å få et visst inntrykk av allerede første dagen. Diskusjonen på fredag distraherte oss slik at vi ikke tok oss tid til å diskutere hvordan lederskapet den første uken hadde fungert. Mandag 17. januar møttes vi igjen for å diskutere ledelse i vår gruppe. I samtalen ser det ut til at gruppens medlemmer enes om at Camilla har vist seg å ha en god evne til å klargjøre det som blir sagt i diskusjonene. Det virker som hun ser innholdet i diskusjonen fra et overordnet perspektiv og hun kommer ofte med oppklarende spørsmål. Alle gruppemedlemmene uttrykte at de var fornøyde med Silje Bs ledelse så langt. Det ble poengtert at det ikke hadde vært noen situasjoner hvor det har vært et klart behov for inngrep fra leder. Silje J mener at det fra begynnelsen av har vært en tendens til at alle gruppemedlemmer har henvendt seg mest til Camilla, dette grunnet at hun er en sterk pådriver for framgang og tar ofte ordet, og at hun ut fra dette har, i Silje Js øyne, vært en lederskikkelse. Fordi det ser ut til at Camilla naturlig tar ledelsen i gruppen, blir det avgjort at hun fra nå av skal være gruppens leder. Rune protesterer ikke merkbart, noe som kan være uttrykk for en aksepterende holdning. Samtidig vet vi at han ikke ser noe behov for ledelse, og det derfor kan være han tenke at avgjørelsen ikke på noen måte vil påvirke gruppedynamikken. Det kan diskuteres om han som eneste mann i gruppen har inntatt en rolle av lavere status, som innebærer mindre deltagelse enn det som ville vært normalt for ham. Gruppemedlemmer som har en minoritetsrolle i gruppesammenheng får ofte færre oppgaver og forventes ikke å delta i like stor grad som resten av gruppen (Wheelan, 2009). Runes noe tilbakeholdne rolle kan skyldes at gruppen har overvekt av kvinnelige deltagere. Dette kan føre til at Rune selv velger sin posisjon i gruppen, men det kan også være et resultat av kvinnenes forventninger til ham. 2.3.3 Refleksjon og Aksjon (forandring/progresjon i gruppa etter denne situasjonen) Da Silje B ble valgt til leder opplevde vi at hun trakk seg litt mer tilbake. Det samme skjedde da Camilla ble utnevnt som leder. Før dette ble vedtatt forelå et behov for en utålmodig pådriver og da Camilla allerede hadde denne funksjonen i gruppen, ble det naturlig å erklære henne som leder. Rune mente tydelig at det ikke var nødvendig med en leder i gruppen. Resten av gruppen kan ha vært styrt av tanker om at en leder er nødvendig, jamfør ledelsesteori, eller det kan ses på som en anerkjennelse av gruppens faktiske dynamikk. Selv om Janne har fungert som pådriver, og Silje B er den strukturerte som har oversikt, hadde Camilla vist seg å være den som ivrer ekstra for at ting skal bli gjort. Det ser ikke ut til at gruppedynamikken har endret mønster i betydningsfull grad etter lederbytte. Som nevnt har både Silje B og Camilla opptrådt noe mer tilbakeholdent etter å ha fått lederrollen, men dette kan ses på som en naturlig endring i den kontinuerlige flyten hvor hvert enkelt gruppemedlem viser evne til å tilpasse seg fra situasjon til situasjon. Vi er flinke til å se behovene som foreligger, og analyserer kjapt situasjonen, slik at avgjørelser for videre fremgangsmåter kan tas. Dette innebærer en vurdering av hvem som innehar kompetansen en oppgave krever, og hvordan vi på en praktisk måte kan fordele arbeidsoppgaver slik at alle bidrar på en hensiktsmessig måte. (Camilla og Silje B? mener dette.)